![]() |
A Svinica (Foto: tygodnikpodhalanski.pl) |
A Tátra lengyel
oldalán bármely túra megfelelő kiindulópontja Zakopane. A Giewont lábánál
található Konrád-menedékház, vagy bármely másik menedékház megfelelő
kiindulópont lehet több napos hegyi tartózkodásunk során. A szezon első napján
innen indulunk egy rövid, bemelegítő túrára. A Konrád-menedékháztól a
Konrád-púpi-nyereg felé vesszük az irányt, ahonnan balra egy szépen kiépített
ösvény vezet a gerinc egymást követő csúcsain át egészen a Gáspár-csúcsig.
A
csúcsról aztán le lehet ereszkedni a Gąsienica-tisztásra, a Murowaniec
menedékházhoz. Miután előző nap késő délután elfoglaltunk szállásunkat a
Konrád-menedékházban, egy jó hangulatú este és egy pihentető éjszaka után
másnap reggel nekivágunk a túrának. Az ösvény meredeken kapaszkodik fel a
gerincre. A cipő nyomja a bokámat, keményem tapossuk a havat, a hátizsák nehéz,
nem szokott a városi polgár az ilyen terheléshez. Az ösvény felkapaszkodik 1863
méter tengerszint feletti magasságig, egy széles nyeregbe, amely a Konrád-púp
és a Száraz-Konrád-hegy között fekszik. Az eddig felhős ég kitisztul, és a
nyeregből gyönyörű kilátásban van részünk a Tátra szlovák és lengyel oldalára.
Hófödte hegycsúcsok csillognak a szikrázó napsütésben, szinte semmi szél nincs
– tökéletes időjárás túrázáshoz. Utunk a Száraz-Konrád-púp (1890 m), majd
később a Száraz-oromfogak (1811, 1840 és 1850 m), a Goryczka-halom (1913 m) és
a Középső-Goryczka-hegy (1874 m) mellett vezet el a Gáspár-csúcsra (1987 m). Az
útvonal havas, sziklás, és szerencsére csak kis mértékben jeges. A nehéz
hátizsákkal ez az út kb. 2 órát vett igénybe, gyakori megállással, a szép
kilátást megörökítendő. Fáradtan értem fel a Gáspár-csúcsra. Az ebéd
elfogyasztásával könnyítettem a hátizsákon, majd elindultunk lefelé, a
Murowaniec menedékházhoz. Útközben, a hirtelen leereszkedő tejfehér, sűrű
ködben elveszítettük az utat, de végül is szerencsésen megérkeztünk a
Murowaniec menedékházba.
Gąsienica-fekete-tó
– Karb-hágó – Gąsienica-völgy – Skupień-lejtő – Kuźnice
A fárasztó második nap után a harmadik napon könnyebb túrára vágytunk. A
menedékháztól könnyű hátizsákkal mentünk fel a Gąsienica-Fekete-tóhoz. A
csipkézett sziklákkal körülvett hegyi tó partján télen béke és csend uralkodik.
A tótól éles kanyarokkal tűzdelt szerpentinen 35 perc alatt juthatunk fel a
Karb-hágóba, azon keresztül pedig a Zöld-Gąsienica-völgybe vezet a turistaút.
Itt a völgy bájos tavai mellett juthatunk vissza a Murowaniec menedékházba.
Ismét felpakoljuk a hátizsákot, és az újra nehéz zsákkal a Király-púpi-nyergen,
a Skupień-lejtőn és az Oldalsó-hegyen keresztül érkezünk vissza Kuźnicéba.
Onnan minibusszal indulunk a Bialkai-szénégető nevű tisztáson található
parkolóba, ahonnan egy gyors menettel egy óra alatt érjük el a több mint 100
éves Roztoka menedékházat. Meleg! Étel! Zuhany! És ezekhez még csend és nyugalom.
A következő, ötödik napon innen indulunk majd a Roztoka-völgyön keresztül a
Lengyel-Öt-tó völgyébe.
Roztoka-völgy – Lengyel-Öt-tó völgye – Zawrat/Kereszt-nyereg – Murowaniec
menedékház
A völgyben vezető ösvény borzasztóan jeges, de a nehézségekért kárpótlást
nyújt a csodálatos kilátás a Tátra legnagyobb vízesésére, a Siklawa-vízesésre,
majd a tó felszínén csillogó napsugarak, és a vízben visszatükröződő havas
csúcsok látványa. A Nagy-tó mellett több lehetőség közül is választhatunk: a
Zawraton vagy a Kereszt-nyergen át is eljuthatunk a Murowaniec menedékházba.
Télen ezeken az utakon szükség van hágóvasra, valamint megfelelő téli
tapasztalatokra. Tapasztalt hegyi vezetők vezetésével, megfelelő felszereléssel
a Réz-hágón keresztül átmehetünk a Halastóhoz is. Most azonban úgy döntünk,
hogy a Roztoka-völgyön keresztül visszamegyünk a Roztoka menedékházba. Délután megcsodáljuk
a lenyugvó nap fényében fürdőző Wołoszyn-hátat, ahol a medvék alusszák téli
álmukat, aztán irány a Roztoka-völgy. Ez az egyik legvadabb völgy a Tátrában,
ahol még hiúzzal is találkozhatunk. Ebben az esetben legjobb békén hagyni az
állatot, és nyugodtan továbbállni. Visszamegyünk a menedékházba, ahol már vár
ránk a jóleső, finom forral bor…
Nyugati-Tátra. Völgyek és barlangok.
Az ötödik napon a Nyugati-Tátrába indulunk. Szerencsére a tátrai
völgyeket összekötő buszközlekedés rendesen működik, már kora reggel elindulunk
a Bialkai-szénégetőről Kuźnicéba. Innen hosszú, kb. hat órás út vár ránk. A
Konrád-tisztáson és a Konrád-nyergen (1725 m) keresztül irány a Kis-réti-völgy,
ahonnan többé-kevésbé félúton található a fekete jelzésen megközelíthető
Miętusz-nyereg (1189 m), amelyen keresztül leereszkedünk a Kościelisko-völgybe,
amely sokak szerint a Tátra legszebb völgye. Az Ornak menedékházban
éjszakázunk, ahol mi vagyunk az egyetlen vendégek. Ez a legjobb módja annak, ha
ki akarunk szakadni az emberi társadalomból. A hósapkával fedett menedékházban
hálótársaink a hófödte hegycsúcsok. A vakációról álmodunk. De nem a nyári melegről,
különösen azért nem, mert másnapra barlangtúrát terveztünk.
Fagyos-, Hideg-, Útvesztő- – ez csak néhány abból a számos barlangból,
amelyek a Nyugati-Tátra sziklafalaiban alakultak ki. Ahhoz, hogy belépjünk a
Hideg-barlangba, először is kellő tapasztalat, másodszor megfelelő felszerelés,
harmadszor pedig engedély szükséges. Ha hátizsák is van nálunk, a
Fagyos-barlang jobban megfelel nekünk, mert abban hátizsákban is elférünk. A
belépő néhány złoty, a szimpatikus idegenvezető mond néhány mondatot a
barlangról, majd kinyitja előttünk az ajtót. A teljesen kiépített útvonal, a
mély kamrákat összekötő sötét folyosókon felszerelt világítás megmutatja nekünk
ezt a csodálatos földalatti világot, amelyből nem szeretnénk kimenni. Mint
ahogy nem akarunk visszatérni a hegyekből!